Základní hodnoty měřeného motoru: PN = 4. 1 kW nN = 1420 ot/min UN = 3 x 400 V IN = 9 A Pro další výpočty potřebujeme znát hodnoty činných odporů vinutí statoru. R1f statoru = 1. 575 Ω Vlastní měření se skládá ze 3 částí: měření naprázdno, měření nakrátko a z měření zatěžovacího. Pro všechna měření platí stejné schéma zapojení: Měřící souprava QN 10 A V W 1 2. Měření naprázdno Popis měření: Motor roztáčíme bez spouštěcího odporu (krátkospojovač a odklápěč kartáčů je v provozní poloze), a proto použijeme snížené napětí pomocí autotransformátoru. Měnit napětí budeme v rozmezí 110% až 30% Un. Odečítáme napětí U10, proud I10 a příkon P0. Příkon Po se spotřebuje na krytí ztrát vinutí statoru ∆ Pj0, ztrát mechanických, ∆Pm a ztrát v železe a ∆ PF. Ztráty v železe rotoru i ve vinutí rotoru jsou zanedbatelné, protože skluz je při chodu naprázdno velmi malý. Ztráty ve vinutí statoru určíme z Jouleova zákona 2 ∆Pj 0 = 3. R1 fstatoru. I10 kde za I10 dosadíme střední hodnotu proudů měřených ve všech fázích.
2 jsou příklady ztrát naprázdno a při plném zatížení pro motor 37 kW, 50 Hz napájený ze sinusového zdroje a z napěťového měniče 5, 5 kHz. Je zřejmé, že přídavné ztráty vyvolané napájením s pulzně šířkovou modulací (PWM) jsou ve srovnání se základními ztrátami malé. Nejvýznamnějších výhod napájení z měničů se dosáhne optimalizací toku motoru v závislosti na zatížení (například zmenšením toku při částečném zatížení), protože se tím sníží základní ztráty, které jsou podstatně vyšší než přídavné ztráty. Tato optimalizace toku se často používá v aplikacích u čerpadel a ventilátorů, kde je požadovaný moment úměrný čtverci otáček. Při nižších otáčkách se moment podstatně sníží a může být tedy vytvářen s nižším tokem a s nižšími ztrátami v motoru. Tentýž princip se používá při "regulaci konstantního účiníku" v aplikacích, kde se zatěžovací moment mění (ne nutně otáčky) nastavováním toku motoru podle potřeby, takže účiník proudu motoru zůstává na optimální hodnotě. Základní ztráty mohou být sníženy i změnou stejnosměrného napětí meziobvodu.
Vy ale píšeto o jmenovitých a nižších, takže nejspíš i zde je to celkem fuk. Elektrotechnik a ve všech podobách je tvůrčí a zajímavá Václav Pešek pokud tam skutečně dá spojku, která vymení nesousosost a případné vibrace spalovacího motoru, tak bude životnost ložisek obvyklá, jako by motor běžel sám. nehledě na to, že u elektromotorů vydrží ložiska většinou hodně, protože nemají radiální rázové namáhání, ani jakékoliv nezanedbatelné axiální..... CNC mechanik - §6 Fuk Tomáš V asynchrónnom motore bez napájania elektrinou sa nebude indukovať nič, pretože takýto motor nemá magnety, ktoré by indukovali elektrinu. Nikdy neříkejte nikdy. Za určitých okolností se to stát může. Nejspíše takové okolnosti nenastanou, ale a priori vyloučit bych si je netroufl. Podrobněji je to rozebráno např. zde: Když vím, rád poradím: fyzika, elektronika, IT, ale i obchod a právo. Když nevím, ptám se anebo držím ústa. Jen ten, kdo něčemu stoprocentně rozumí, to dokáže vysvětlit tak, aby tomu nikdo jiný nerozuměl.
Ak budem uvažovať, že takýto stav nastane, je to možné riešiť núteným skratovaním odpojeného motoru pri prepnutí do režimu "diesel". Prípadne je možné doplniť obvod snímajúci otáčky, ktorý nedovolí pripnutie dieselu k točiacemu sa sústrojenstvu. Ideálne by bolo to jednoducho odskúšať. Napojiť vypnuté sústrojenstvo k dieselu, zatočiť a merať napätie. Martin Kurka Projektant automatizace a strojů Vážený pane Karle Sabino, problém to určitě nebude. Firmy vyrábějící speciální jeřábové motory dokonce kombminují v jedné sestavě hlavní dvou nebo čtyřpólový motor a malinký mnohopólový motor na jediné hřídeli (samozřejmě ještě s brzdou). Velký motor pro normální běh, malý pro šourací pohyby a přesné polohování. Buď je zapnutý jeden, nebo druhý motor a vypnutý motor je zapnutým unášen. V elektrozapojen í není mimo vzájemného blokování stykačů elektromotorů žádná úprava na potlačení indukovaného napětí z motorů. V zapojení stejně musí být stykače (napětí je jen na nich) a indukcí vzniklé napětí od remanentního napětí při shodných otáčkách těžko může být vyšší než jmenovité napětí motoru.
Vliv proměnného zatížení a otáček na teplotu vinutí je charakterizován druhem zatížení, jak je definován v IEC 60034-1. Nejvhodnějšími druhy zatížení pro motory napájené z měničů jsou S1 a S10. U druhu zatížení S1 se bere v úvahu maximální dovolená teplota, zatímco S10 (pro provoz při proměnném zatížení a otáčkách) umožňuje oteplení přesahující po omezenou dobu mezní hodnoty tepelné třídy. Mezní hodnoty oteplení jsou uvedeny v IEC 60034-1 a v její příloze A je uveden vzorec pro výpočet předpokládané tepelné životnosti. Stanovení účinnosti motoru Doporučené metody stanovení účinnosti motoru jsou uvedeny v IEC 60034-2, zatím však neexistuje standardní postup pro motory napájené z měničů. Kde je to požadováno, účinnost motoru se musí měřit se sinusovým napájením při jmenovitém kmitočtu, není-li stanoveno jinak po vzájemné dohodě mezi výrobcem a uživatelem. U motorů s výkonem vyšším než 150 kW se dává přednost metodě součtu ztrát. Přichází-li to v úvahu, pro dosažení přesného stanovení ztrát naprázdno se ztráty naprázdno (včetně přídavných ztrát) mají měřit při stejném vzorku impulzů a frekvenci impulzů, které měnič bude vytvářet při jmenovitém zatížení.
Napěťové měniče přikládají svoje výstupní napětí na přidružené motory. Výstupní napětí syntetizuje sinusovou vlnu za použití kvazi-pravoúhlých impulzů napětí se strmým sklonem a přibližně konstantní amplitudou (dvouúrovňové měniče přikládají mezivrcholovou hodnotu stejnosměrného napětí meziobvodu). Kromě dobře známých ztrát vyvolaných základním napětím a proudem vytváří nesinusové napájení z měniče v motoru přídavné ztráty. Tyto přídavné ztráty závisejí na otáčkách, napětí a proudu, na tvaru vlny výstupního napětí měniče a na konstrukčním provedení a velikosti motoru. Nejsou-li zajištěny ani sériové indukčnosti ani filtry, mohou tyto ztráty dosáhnout až 10% - 20% základních ztrát u dvouúrovňových měničů, a tedy až asi 1% až 2% jmenovitého výkonu motoru, přičemž se zvětšující se velikostí motoru se ztráty snižují. U trojúrovňových měničů jsou přídavné ztráty vyvolané napájením z měničů nižší, v typickém případě 0, 2% až 1% jmenovitého výkonu. Velikost a charakteristické vlastnosti přídavných ztrát vyvolaných napájením z měničů závisejí na konstrukčním provedení motoru, na typu a parametrech měniče a na použití obvodů s filtry.