Vedle osvojení si střihu mělo na přiléhavost oděvu vliv i používání záševků, šněrování a zapínání (zejména knoflíků). Do módy přicházejí v polovině 14. století pachy upevňované na rukávy. Další libůstkou jsou rozstříhané lemy oděvů (kápí, rukávů, plášťů či spodní lemy) či mohutné pytlovité rukávy. Iluminace z pol. pelerínky, módní vypasované kabátce s dlouhými řadami knoflíků vpředu, pachy, prostřihy lemující oděv, u dam si můžete všimnout typických účesů a prostřihu v surcotu na přidržení cotte, také výstřihy se nám povážlivě zvětšily 😉 Iluminace ozdobné lemování kápí Prošívané vatované kabátce původně sloužily jen ochraně těla před otlaky od zbroje, postupně se však stávají běžnou oděvní součástí. Setkáváme se u nich s názvy francouzskými pourpoint a doublet či německým wams. Vatování a prošívání umožňovalo tvarovaní kabátce tak, aby bylo dosaženo módní siluety – zejména vycpaného hrudníku, který dával vyniknout štíhlému pasu a rovným bokům. Koncem 14. století se notně vycpaný wams nosí nejčastěji se stojatým límcem nebo naopak bez límce s hlubokým výstřihem do V.
Oděv vrcholného středověku procházel postupným vývojem. Navazuje na volný raně středověký oděv, postupem desetiletí se stává vypasovanějším. O jeho podobě se dozvídáme z dobových pramenů (obrazy, ilustrace, sochy, literární prameny) i ze zachovaných nálezů (kterých ale není mnoho). Základem oděvu mužů i žen byl dvouvrstvý šat, obvykle lněná spodní tunika (cotte, košile) a svrchní vlněná tunika (surcot). [1] Cotte mělo dlouhý rukáv, u žen bylo v délce na zem, u mužů se postupně zkracovalo z délky ke kotníkům v ranějších fázích po délku těsně pod zadek koncem vrcholného středověku. Díky vrstvení šlo reagovat na změny teplot. V létě se nosil surcot spíše lněný ( hedvábný u vysoce postavených), v zimě vlněný. Rukávy podléhaly značně módním vlivům, buďto mohly být zúženy zapínáním pomocí mnoha knoflíčků, aby těsně obepínaly předloktí, nebo byly v módě široké rukávy, které přecházely i v přívěsky zvané pachy. Pod cotte nosívala ještě spodní košilka. Oděv se nosil přepásán páskem, na kterém byl zavěšen např. růženec, nůž či nejrůznější tašvice a váčky, protože oblečení nemělo kapsy.
20. leden 2022 četba na 4 minuty Svatba je pro mnoho žen kouzelným okamžikem, díky němuž se mohou na malou chvíli stát princeznami. V ten den chtějí být jednoduše nejkrásnější. Také středověké dívky to tak cítily. Základem celé parády byly bohatě zdobené svatební šaty, které měly zároveň svou majitelku reprezentovat. Jak vypadaly? Období středověku přineslo v uspořádání a vnímání manželství trvalé změny. Do formování rodinných vztahů se silně promítlo křesťanství. Od 4. lateránského koncilu, který svolal papež Inocenc III. bulou z 19. dubna 1213, bylo manželství pokládáno za svátost. Závazek nevznikl pouze mezi partnery, ale také mezi nimi a Bohem, což znamenalo jeho nerozlučitelnost. Jako ideál byl předkládán rovnoprávný a trvalý vztah jednoho muže a jedné ženy, založený na vzájemné lásce a úctě. Křesťanství dále přichází s požadavkem věrnosti. Sexuální život měl probíhat jen v manželství a měl být pouhým prostředkem k plození dětí. Marie Stuartovna měla zelenobílé šaty. Zdroj: Od 12. století se objevil sňatek církevní a veřejný, kterému předcházely oficiální zásnuby a trojnásobné ohlášky v kostele.
G/O Médiích, může se komise nedávná University of Florida studie dospěla k závěru, že lidé začali nosit oblečení asi 170000 lety, čekají, až s koncem druhé-k-poslední doba ledová. Jak přišli na to rande? Studiem vývoje vší. vědci zjistili, že vši jsou velmi dobře přizpůsobeny oblečení. Předpokládali, že tělové vši se musely vyvinout, aby žily v oděvu, což znamenalo, že nebyli kolem, než lidé začali nosit oblečení. Studie použila sekvenování DNA vši k výpočtu, kdy se vši začaly geneticky štěpit od vši. výsledky studie jsou významné, protože ukazují, že oblečení se objevil nějaký 70. 000 let, než lidé začali migrovat na sever od Afriky do chladnějších klimatických podmínkách. Vynález oblečení byl pravděpodobně jedním z faktorů, který umožnil migraci. toto načasování má také smysl kvůli známým klimatickým faktorům v té době. Jako Ian Gilligan, přednášející na Australské Národní Univerzitě, řekl, že studie dal "nečekaně brzy na oblečení, mnohem dříve, než nejbližší solidní archeologický důkaz, ale dává to smysl.
11. Tudorovské okruží Hustě nařasený límec byl znakem alžbětinské Anglie. Královna Alžběta I. preferovala límce ušité z jemného jednoduchého plátna, ale jak už to tak bývá popularita i velikost rychle narůstaly a límec se začal zpevňovat železnou konstrukcí. 12. Bloomers Styl Bloomers, který je často spojován s feminismem, pochází od aktivistky Amélie Bloomerové. Ta svým oděvem sestaveným z krátké sukně a dlouhých kalhot vyjádřila svůj politický postoj a boj za rovnost a práva žen. 13. Bliaut Šaty s extra dlouhými rukávy, které zabraňovaly pohybu rukou nositele. ženy tím dávaly najevo svoji příslušnost k šlechtě, kde byly jediné tolerovatelné manuální práce pletení, vyšívání a modlení. 14. Pannier Spodnička, která rozšiřovala dámské šaty po stranách, zatímco zepředu i zezadu zůstaly rovné. Některé bohaté ženy měly ve své době šaty tak široké, že musely chodit do dveří bokem. Adrian Amiridis Komentáře